Александър Пушкин
Паж или петнадесетата година

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Паж или петнадесетата година[0]

Петнайсет скоро ще направя,

очаквам радостния ден.

Ще бъда по-голям тогава,

но и сега не се отправя

към мене поглед отегчен.

Не съм дете, мустака влажен

да позасуча мога с пръст.

Като старик беззъб съм важен,

гласът ми груб щом чуят даже,

страхуват се от моя ръст.

Харесват ме, ала нахален

не съм, единствена е тя.

Но погледът е горд, печален

и тъмен — профилът овален,

най-милият за мен в света.

И строга е, властолюбива,

от нея все съм удивен,

ала ужасно е ревнива,

пред всички други горделива,

достъпна само е за мен.

Величествено вчера вечер

закле ме с вдигната ръка,

че ако друга зърна вече,

ще ме отрови, тъй ми рече,

защото любела така.

Тя би живяла с мен в пустиня,

презряла хорската мълва…

Коя е моята богиня,

севилска огнена графиня?

Не, няма да я назова.

[0] Приживе на Пушкин не е печатано. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.